‫לפני תשע שנים
‫יורד גשם זלעפות בחוץ!‏
‫אני מקווה שהם יחזרו.‏
‫שימו לב!‏ אנדי מגיע!‏
‫אנדי,‏ ארוחת ערב.‏
‫יש!‏ אני גווע!‏
‫אל תשכח לשטוף ידיים!‏
‫טוב,‏ אימא!‏
‫אתה רואה אותו?‏ ‫-‏לא.‏
‫הלך עליו.‏
‫הוא ילך לאיבוד!‏ לנצח!‏
‫ג'סי,‏ באז,‏ סלינק.‏ החדר של מולי.‏
‫כל השאר,‏ להישאר פה.‏
‫בו!‏ ‫-‏מה המצב?‏
‫צעצוע אבוד.‏ חצר צדדית.‏
‫בילי.‏ צאן.‏ ברזל.‏ תפתחו את התריסים.‏
‫יש להן שמות?‏ לא אמרת לי.‏
‫לא שאלת.‏
‫איפה הוא?‏
‫שם!‏
‫איך נגיע אליו?‏
‫מבצע משוך-‏צעצוע!‏
‫סלינק!‏ ‫-‏אין בעיה,‏ וודי.‏
‫ברביות!‏
‫עכשיו!‏
‫פנס.‏
‫רגע,‏ אל חוטי!‏
‫אין לי יותר קפיץ!‏
‫איזה יופי.‏
‫אני כל כך שמחה שהמנורה הישנה הזאת ‫תגיע לבית טוב.‏
‫היא אצלנו מאז שמולי הייתה תינוקת.‏
‫מולי,‏ את בטוחה שזה בסדר?‏
‫כן,‏ אני לא רוצה אותה יותר.‏
‫תודה.‏
‫איפה וודי?‏
‫כן,‏ היי.‏ ‫נראה לי ששכחתי פה את המפתחות.‏
‫וודי.‏ ‫-‏מהר!‏
‫נתגנב לגדר החיה לפני שהוא יחזור.‏
‫וודי,‏ זה בסדר.‏
‫מה?‏ לא!‏ לא,‏ לא,‏ לא.‏ ‫את לא יכולה ללכת!‏
‫הכי טוב בשביל אנדי ש.‏.‏.‏ ‫-‏וודי.‏
‫אני לא הצעצוע של אנדי.‏
‫מה?‏
‫הגיע הזמן לילד הבא.‏
‫ותודה שוב על הכול.‏ ‫אני ממש מעריך את זה.‏
‫העונג כולו שלי.‏ ‫אני שמחה שהכול הסתדר.‏
‫ילדים מאבדים צעצועים בכל יום.‏
‫לפעמים משאירים אותם בחצר
‫או מכניסים אותם לארגז הלא נכון.‏
‫והארגז הזה נלקח.‏
‫אימא,‏ איפה וודי?‏
‫אנדי!‏ תיכנס!‏
‫אני לא מוצא את וודי!‏
‫לילה טוב.‏
‫להתראות.‏ סע בזהירות.‏
‫הנה אתה.‏
‫אימא,‏ מצאתי אותו!‏
‫יופי.‏ בוא,‏ תיכנס.‏
‫אני חבר שלך
‫נוגע בשמיים!‏
‫אני חבר שלך
‫תרכב,‏ קאובוי!‏ ‫-‏כשהדרך נראית ארוכה
‫יש לי נחש במגף.‏ ‫-‏ואתה כה רחוק
‫ממיטתך הרכה
‫זכור תמיד שאמרתי לך
‫שאני חבר שלך ‫-‏אל האינסוף ומעבר לו!‏
‫כן,‏ אני חבר שלך
‫הקאובוי שלי!‏
‫תמצא כאלה שממני חכמים יותר
‫וחזקים הרבה יותר
‫וודי,‏ קדימה!‏
‫אולי
‫אך איש מהם לא יאהב אותך כמוני,‏ חבר
‫אתה הסגן האהוב עליי!‏
‫צעצוע של סיפור 4
‫אתה ואני פה
‫הזמן חולף מהר
‫אך ידידים נישאר
‫נוגע בשמיים!‏
‫זה גורלנו ואין אחר
‫הם ברחו והם בדרך אלינו!‏
‫יש לך חבר
‫בכל המהירות קדימה!‏ יש!‏ ‫-‏יש לך חבר
‫יש לך חבר
‫בוני
‫נהיה פה חם!‏
‫איפה האוזן שלי?‏ ‫-‏אתה על הרגל שלי!‏
‫היי,‏ די לדחוף.‏ ‫-‏סליחה!‏
‫תוכל לזוז קצת,‏ בבקשה?‏ ‫-‏זו הייתה הקרן שלי.‏
‫אל האינסוף ומעבר לו!‏
‫אני יודע שזה היית אתה,‏ ראש תפוד.‏
‫כולם להקשיב.‏ חשבתי שאמרתי לכם.‏
‫כשאימא מנקה מהר את החדר ככה,‏
‫תצפו להיות בארון.‏
‫עוד כמה זמן?‏
‫לשאוג בשקט,‏ רקס.‏
‫לנשום עמוק,‏ ג'סי.‏ לנשום עמוק.‏
‫תירגע,‏ סלינק.‏ שב.‏ כלב טוב!‏
‫שריף,‏ אני צריכה לדאוג?‏
‫לא,‏ לא.‏ החבר'ה שלי מנוסים.‏ ‫הם יחזיקו מעמד.‏
‫יופי.‏ תדאג שיישארו רגועים ‫עד שנדע מה קורה.‏
‫כן,‏ גברתי.‏
‫איך אתה מרגיש לגבי היום?‏
‫טוב,‏ טוב.‏ כן,‏ טוב.‏
‫הכול טוב.‏
‫טוב.‏
‫מתחילים!‏ בוני סיימה ארוחת בוקר!‏
‫בכל רגע.‏ ‫-‏שמעתם?‏
‫בכל רגע.‏
‫תמתחו אם יש לכם מה,‏
‫סוללות נקיות,‏ ‫מפרקים לא נעולים.‏.‏.‏
‫תודה,‏ וודי.‏ מסתדרת.‏
‫כן,‏ סליחה.‏ את צודקת.‏
‫העיירה פתוחה!‏
‫היי,‏ ראש העיר!‏
‫בנקאי!‏
‫היי,‏ מוכר גלידה!‏ ‫היי,‏ כובען!‏
‫דוור!‏
‫והשריף!‏
‫טוב.‏ ביי,‏ צעצועים!‏
‫שריף ג'סי!‏
‫דיו,‏ עין השור!‏
‫הם הלכו לשם!‏
‫תרדפו אחריהם!‏
‫איזו חנות כובעים יפה!‏ ‫כמה כובעים.‏.‏.‏
‫וואו.‏ הם עושים "‏חנות כובעים"‏.‏
‫מתי בפעם האחרונה ‫יצא לנו לשחק בזה?‏
‫זוכרים שהיא שיחקה ב"‏אבא ואימא"‏?‏
‫אהבתי את "‏אבא ואימא"‏.‏
‫ימים טובים.‏
‫זה היה בסיסי.‏ ‫בנית בית וגרת בו,‏ זהו.‏
‫זאת הפעם השלישית ‫שלא נבחרת השבוע.‏
‫לא יודע.‏ אני לא סופר.‏
‫אתה לא חייב.‏
‫אעשה את זה בשבילך.‏ ‫-‏טוב.‏ הבנתי.‏
‫זה מזמן לא קרה.‏
‫תראה,‏ יש לך גוש אבק ראשון.‏
‫כמה מקסים.‏
‫איך תקרא לו?‏
‫אולי דאסטי?‏
‫פרנסיס!‏ ‫-‏הארי!‏
‫קרן!‏ ‫-‏פאזבול!‏
‫לברון?‏ ‫-‏לא,‏ פלאפי.‏
‫אולי תאמפר?‏ ‫-‏טאמבלוויד!‏
‫"‏טאמבלוויד"‏.‏ זה טוב,‏ זה טוב.‏
‫הוא קאובוי,‏ זה הגיוני מאוד.‏
‫כל כך הרבה אפשרויות.‏
‫אני פשוט לא יכולה להחליט.‏
‫בוני?‏ מה את עושה?‏ צריך לזוז.‏
‫את לא רוצה לאחר ‫ליום ההיכרות בגן,‏ נכון?‏
‫אבל אני לא רוצה ללכת.‏
‫דיברנו על זה.‏
‫נכיר את הגננות,‏ נראה את הכיתה.‏.‏.‏
‫אפשר להביא צעצוע?‏
‫צעצועים לא הולכים לגן,‏ זה החוק.‏
‫עצרו!‏ לא לזוז!‏
‫בוני תמיד שוכחת משהו.‏
‫היא תחזור בכל שנייה.‏
‫זה תקף גם אליך,‏ האם.‏
‫אבל זה כסף!‏
‫אתה בסדר,‏ וודי?‏ ‫בטוח שהיא תבחר בך בפעם הבאה.‏
‫בחייך,‏ אני בסדר.‏ אין בעיה.‏
‫היי,‏ וודי.‏ קח.‏
‫תודה,‏ ג'סי.‏
‫אנחנו איתך,‏ חבר.‏
‫אני לא רוצה לגלם את האופה.‏ ‫-‏מר קיפודי.‏
‫בעל חנות הכובעים הוא התפקיד ‫שנולדתי לגלם!‏
‫מר קיפודי,‏ תחזור למאפייה שלך.‏
‫סליחה,‏ דולי?‏
‫וודי,‏ אתה לא רואה ‫שאני מאיימת על כולם?‏
‫תחזור לארון.‏ ‫-‏כן,‏ אני יודע.‏ פשוט.‏.‏.‏
‫אני דואג לבוני.‏ ‫צעצוע צריך לבוא איתה ליום ההיכרות.‏
‫לא שמעת את אבא?‏ ‫אתה תסבך את בוני.‏
‫כן,‏ אבל הגן כל כך שונה.‏
‫זה יכול להיות יותר מדי לילדה.‏
‫חבר שיהיה איתה יעזור לה להתמודד.‏
‫אני זוכר שהייתי ‫הולך עם אנדי לביה"‏ס.‏.‏.‏
‫וודי,‏ צר לי שאני נשמעת ‫כמו תקליט שבור,‏
‫אבל בוני היא לא אנדי.‏
‫לא,‏ ברור,‏ אני מבין.‏
‫אבל אם רק.‏.‏.‏
‫למקומות,‏ כולם!‏
‫בוני?‏
‫מה את עושה שם?‏
‫קדימה,‏ צריך לזוז.‏
‫זאת הילדה הגדולה שלי.‏
‫קדימה.‏ צריך למהר,‏ טוב?‏
‫אל תשכחי את התיק שלך.‏
‫יהיה לך כל כך כיף.‏
‫בסדר.‏ מה התחלת להגיד,‏ וודי?‏
‫וודי?‏
‫הגענו.‏
‫ברוכים הבאים ליום ההיכרות
‫בוני,‏ מותק,‏ יהיה בסדר.‏
‫היי!‏ את בוני?‏
‫קוראים לי הגננת וונדי.‏ ‫אני אהיה הגננת שלך.‏
‫יש לנו מקום מיוחד ‫שבו תוכלי לשים את התיק שלך.‏
‫רוצה לראות?‏
‫בבקשה,‏ בוני.‏ במיוחד בשבילך.‏
‫טוב,‏ ילדים,‏ כולם למצוא מקום ליד שולחן
‫כדי שנתחיל בשעת יצירה.‏
‫ביום הראשון של הלימודים ‫תצטרכו מקום לעפרונות.‏
‫אז היום נכין מחזיקי עפרונות.‏
‫שכל אחד ייקח כוס
‫ונקשט אותן בעזרת ציוד האמנות.‏
‫היי.‏
‫בוני
‫בוני.‏ זה כל כך מחוכם.‏
‫"שלום,‏ אני פורקי.‏ נעים מאוד!‏"
‫שלום,‏ פורקי,‏ נעים מאוד.‏
‫אני הגננת וונדי.‏
‫אימא!‏ אבא!‏ תראו מה הכנתי!‏
‫קוראים לו פורקי!‏
‫וואו!‏ ‫-‏איזה מגניב!‏
‫סיימתי את הגן!‏
‫לא.‏ זה היה רק יום היכרות.‏
‫אבל היית כל כך אמיצה,‏ ‫אז יש לנו הפתעה בשבילך.‏
‫מה זה?‏
‫הלימודים יתחילו רק בעוד שבוע,‏ ‫אז אנחנו נוסעים לטיול!‏
‫אפשר להביא את פורקי?‏ ‫-‏בטח שאפשר!‏
‫יש!‏
‫ואמרו שעדיף שלא אלך לגן עם בוני.‏
‫הקטע הזה של הגן בשליטנו,‏ מה?‏
‫אני לא מאמין שאני מדבר עם כפזלג.‏
‫היי,‏ צעצועים!‏ ביי,‏ צעצועים!‏
‫הוא כן הלך לגן!‏ ‫-‏ידעתי.‏
‫לא,‏ תקשיבו.‏.‏.‏ ‫-‏מנסה לסבך את בוני?‏
‫לא,‏ ברור שלא!‏
‫היו עלולים להחרים אותך.‏
‫מה זה אומר?‏ ‫-‏להילקח.‏
‫לא!‏ ‫-‏או גרוע מכך.‏
‫יכולת ללכת לאיבוד!‏
‫לא,‏ חבר'ה,‏ תקשיבו.‏
‫היה לבוני יום מצוין בגן,‏
‫ואנחנו נוסעים לטיול.‏
‫טיול?‏ ‫-‏חופשה!‏
‫אבל אז קרה משהו מוזר מאוד.‏
‫בוני יצרה חברות בגן.‏
‫איזה ילד.‏ ‫-‏היא כבר יוצרת חברויות חדשות.‏
‫לא,‏ לא.‏ היא ממש יצרה חבר חדש.‏
‫היי,‏ זה בסדר.‏
‫צא החוצה.‏ זהו זה.‏
‫קדימה,‏ זהו.‏
‫קדימה,‏ בוא נוציא אותך משם.‏
‫אתה יכול.‏
‫יופי.‏ יופי.‏
‫חבר'ה,‏ אני רוצה שתכירו את פורקי.‏
‫גולי בוב האודי!‏ ‫-‏תראו את זה!‏
‫תראו כמה הזרועות שלו ארוכות!‏
‫זבל?‏ ‫-‏לא.‏
‫לא,‏ צעצועים.‏
‫כולם צעצועים.‏
‫זבל?‏ ‫-‏לא,‏ לא,‏ לא.‏
‫זה הזבל.‏
‫אלה החברים שלך.‏
‫היי!‏
‫זבל!‏
‫לא,‏ לא,‏ זה בסדר.‏ ‫-‏זבל!‏
‫וודי,‏ יש לי שאלה.‏
‫בעצם לא רק אחת אלא כולן.‏
‫כל השאלות.‏
‫למה הוא רוצה להגיע לזבל?‏
‫כי הוא עשוי מזבל.‏ ‫-‏זבל!‏
‫אני יודע שזה קצת מוזר,‏ ‫אבל אתם חייבים לסמוך עליי.‏
‫זבל?‏
‫פורקי הוא הצעצוע ‫הכי חשוב לבוני כרגע.‏
‫חשוב?‏
‫הוא כפזלג.‏
‫כן,‏ אני יודע,‏ אבל הכפזלג הזה.‏.‏.‏
‫הצעצוע הזה חיוני ‫להסתגלות של בוני לגן.‏
‫וודי,‏ אתה לא מתנהג ‫בצורה קצת דרמטית לגבי זה?‏
‫אני יודע שזה חדש לכולם,‏
‫אבל אתם צריכים לראות ‫כמה הקטנצ'יק הזה חשוב לבוני.‏
‫כשהיא התחילה לשחק בו,‏
‫היה לה חיוך ענקי על הפנים.‏
‫הלוואי שהייתם רואים.‏
‫בוני הייתה ממש עצובה,‏
‫ואני נשבע,‏ ‫ברגע שהיא יצרה את פורקי,‏
‫היה שינוי מוחלט.‏
‫וודי?‏
‫רק שנייה,‏ ג'סי.‏
‫אז כולנו צריכים לוודא ‫ששום דבר לא יקרה לו.‏
‫משהו קרה לו.‏
‫סולמות ונחשים!‏
‫זבל.‏
‫לא,‏ לא,‏ לא!‏ ‫-‏לא!‏ לא!‏
‫אתה צעצוע עכשיו,‏ פורקי!‏ קדימה!‏
‫די!‏ מספיק!‏
‫היי!‏ לא!‏ קדימה!‏ ‫-‏זבל!‏
‫זבל!‏
‫נראה לי שאשמור עליו ‫עד שיתרגל לחדר.‏
‫פורקי?‏
‫איפה אתה,‏ פורקי?‏
‫הנה אתה!‏
‫חשבתי שאיבדתי אותך,‏ טיפשון.‏
‫לא,‏ לא,‏ לא.‏ ילדה גדולה מפחידה!‏
‫כמו שאמרתי קודם,‏ בוני לא מפחידה.‏
‫היא אוהבת אותך ואתה צריך.‏.‏.‏
‫פורקי?‏
‫בוני!‏
‫קדימה!‏
‫בוקר אור!‏
‫מי רוצה לצאת לטיול?‏
‫אני אביא את דולי ואת באטרקאפ
‫ואת פורקי ו.‏.‏.‏
‫פורקי?‏ איפה אתה?‏
‫הוא בטח פה איפשהו.‏ ‫-‏פורקי?‏
‫פורקי!‏
‫קדימה.‏ בואי נאכל ארוחת בוקר ונצא לדרך!‏
‫בוא נזוז,‏ פורקי!‏
‫לא קל איתו,‏ וודי.‏
‫צריך עזרה איתו בטיול?‏
‫לא.‏ לא,‏ לא.‏ אני מסתדר.‏
‫רק נהיה תקועים בקרוון.‏
‫הוא לא יכול להתרחק.‏ ‫אני מסתדר.‏
‫אני לא יכול לתת לך
‫אני לא יכול לתת לך לזרוק את עצמך
‫אני לא יכול לתת לך ‫-‏אני לא יכול לתת לך
‫אני לא יכול לתת לך לזרוק את עצמך
‫אתה לא רוצה לראות ‫את השמש זורחת בכל בוקר?‏
‫לא,‏ לא!‏
‫אתה לא רוצה לראות ‫את השמש שוקעת בכל יום?‏
‫אתה אלא רוצה לראות ‫את הילדה הקטנה שאוהבת אותך כל כך?‏
‫לבה יישבר
‫כן!‏
‫אם תלך
‫אני לא יכול לתת לך ‫-‏אני לא יכול לתת לך
‫אני לא יכול לתת לך לזרוק את עצמך
‫לא,‏ לא,‏ לא!‏
‫לא!‏ לא!‏ לא!‏
‫אז נראה לי שאף פעם לא תתנהג יפה
‫כי אני לא אעשה את זה בכל יום
‫ממחר תצטרך להציל את עצמך
‫אין לי יותר מה לומר
‫אתה לא מקשיב בכל מקרה
‫אני לא יכול לתת לך ‫-‏אני לא יכול לתת לך
‫זבל,‏ הנה אני בא!‏ ‫-‏אני לא יכול לתת לך לזרוק את עצמך
‫נו,‏ באמת.‏
‫אני לא יכול לתת לך
‫אני לא יכול לתת לך לזרוק את עצמך
‫אני לא רוצה להיות צעצוע!‏
‫אני לא יכול לתת לך ‫-‏אני לא יכול לתת לך
‫אני לא יכול לתת לך לזרוק את עצמך
‫היי,‏ חבר.‏
‫היי,‏ באז.‏
‫אתה בסדר?‏
‫לא יודע,‏ באז.‏
‫אני יודע שלא היית איתנו ‫כשאנדי היה קטן,‏ אבל.‏.‏.‏
‫אני לא זוכר שזה היה כזה קשה.‏
‫רוצה שאשמור במשמרת הבאה?‏ ‫אני אשגיח על פורקי.‏
‫לא,‏ לא.‏ אני צריך לעשות את זה.‏
‫הקול הקטן שבתוכי ‫לא יניח לי אם אוותר.‏
‫מי אתה חושב שזה?‏
‫מי?‏
‫הקול שבתוכך.‏ מי אתה חושב שזה?‏
‫אני.‏
‫המצפון שלי.‏
‫החלק בך שאומר לך דברים.‏
‫מה אתה חושב באמת.‏
‫מרתק.‏
‫אז הקול הפנימי שלך מייעץ לך.‏
‫מה?‏
‫זו משימה סודית בחלל הלא מוכר.‏
‫איפה פורקי?‏
‫אוי,‏ לא!‏ פורקי!‏
‫פורקי!‏
‫אני לא צעצוע!‏
‫אני כפזלג!‏
‫שקט!‏
‫נועדתי למרק,‏ לסלט,‏
‫אולי לצ'ילי,‏ ואחר כך לזבל.‏
‫אני פסולת!‏
‫חופש!‏
‫האם,‏ מה המרחק לתחנה הבאה?‏
‫8.‏56 ק"‏מ,‏ פחות או יותר.‏
‫אני יכול לעבור את זה.‏
‫ניפגש בחניון הקרוונים.‏
‫וודי,‏ חכה רגע.‏ וודי!‏
‫פורקי!‏
‫פורקי,‏ איפה אתה?‏
‫פורקי!‏
‫פורקי,‏ איפה אתה?‏
‫תסחב אותי?‏ ‫-‏לא.‏
‫למה אני חייב להיות צעצוע?‏
‫כי השם של בוני כתוב ‫על תחתית המקלות שלך.‏
‫למה השם של בוני כתוב ‫על תחתית המקלות שלי?‏
‫כי היא.‏.‏.‏
‫תקשיב,‏ היא משחקת בך כל הזמן,‏ נכון?‏
‫כן.‏
‫ועם מי היא ישנה בכל לילה?‏
‫הדבר הגדול,‏ הלבן והרך?‏
‫לא,‏ לא הכרית שלה.‏
‫אתה.‏
‫בסדר,‏ פורקי.‏
‫אתה חייב להבין איזה מזל יש לך כרגע.‏
‫אתה הצעצוע של בוני.‏
‫אתה תעזור ליצור זיכרונות מאושרים
‫שיישארו איתה לכל החיים.‏
‫מה?‏
‫טוב.‏ עושה את זה בשביל בוני.‏
‫עושה את זה בשביל בוני,‏ ‫אתה עושה את זה בשביל בוני.‏
‫טוב,‏ תאהב את זה או לא,‏ אתה צעצוע.‏
‫אולי אתה לא אוהב להיות כזה,‏ ‫אבל אתה כזה בכל זאת.‏
‫זאת אומרת שאתה תהיה ‫לצד אנדי כשהוא.‏.‏.‏
‫מי זה אנדי?‏
‫כלומר,‏ בוני.‏
‫אתה חייב להיות לצד בוני.‏
‫זה התפקיד שלך.‏
‫מה התפקיד שלך?‏
‫כרגע זה לוודא ‫שאתה תמלא את תפקידך.‏
‫תסחב אותי?‏ ‫-‏לא!‏
‫מי זה אנדי?‏
‫אנדי היה הילד האחר שלי.‏
‫היה לך ילד אחר?‏
‫כן,‏ כן.‏
‫במשך הרבה זמן.‏
‫וזה היה די נפלא.‏
‫הייתי צעצוע מועדף,‏ האמת.‏
‫ניהול החדר היה התפקיד שלי.‏
‫לדאוג שכל הצעצועים במקום.‏.‏.‏
‫אז הוא חשב שהחדר של אנדי הוא כוכב לכת?‏
‫וואו,‏ זה דפוק.‏
‫נכון!‏
‫זה בדיוק מה שאני חשבתי כשהוא בא.‏
‫כן.‏ זאת אומרת,‏ איך זה לא מעצבן?‏
‫תודה!‏ ‫-‏ברצינות,‏ זה.‏.‏.‏
‫ואז אתה רואה אותם גדלים ‫ונהיים אדם מלא.‏
‫ואז הם עוזבים.‏
‫הם הולכים לעשות דברים שלעולם לא תראה.‏
‫אל תבין אותי לא נכון,‏ ‫אתה עדיין מרגיש טוב לגבי זה.‏
‫אבל אז איכשהו אתה מוצא את עצמך ‫אחרי כל כך הרבה שנים
‫מונח בארון ומרגיש.‏.‏.‏
‫חסר תועלת?‏
‫כן.‏
‫מילאת את התכלית שלך?‏
‫בדיוק.‏
‫וודי,‏ אני יודע מה הבעיה שלך.‏
‫באמת?‏
‫אתה בדיוק כמוני.‏
‫זבל!‏
‫מה יש לך עם זבל?‏
‫הוא חמים.‏ ‫-‏איכס.‏
‫הוא נעים.‏ ‫-‏כנראה.‏
‫ומוגן!‏
‫כאילו מישהו לוחש לך באוזן: ‫"הכול יהיה בסדר.‏"
‫פורקי,‏ זהו זה.‏
‫ככה בוני מרגישה כשהיא איתך.‏
‫באמת?‏ ‫-‏כן!‏
‫חכה שנייה.‏
‫אתה מתכוון שהיא חושבת שאני חמים?‏ ‫-‏כן.‏
‫ונעים?‏ ‫-‏כן.‏
‫ולפעמים די מעיך?‏
‫גם.‏ כן.‏
‫אני מבין עכשיו.‏
‫אני הזבל של בוני.‏
‫כן!‏ רגע,‏ מה?‏
‫אני הזבל של בוני!‏
‫לא,‏ לא בדיוק.‏
‫היא בטח מרגישה נורא בלעדיי.‏ ‫וודי,‏ חייבים לזוז,‏ היא צריכה אותי!‏
‫כן.‏.‏.‏
‫היי,‏ בוני,‏ אני מגיע!‏
‫פורקי,‏ יותר לאט!‏ פורקי!‏
‫בוני,‏ אני מגיע!‏
‫פורקי!‏
‫ימי היריד
‫עתיקות
‫פורקי,‏ תראה.‏ בוני שם.‏
‫מהר!‏
‫וודי?‏
‫בו?‏
‫וודי?‏
‫לא הולכים לבוני?‏
‫אני יודע.‏ אבל חברה שלי אולי שם בפנים.‏
‫חברה?‏
‫חבר.‏.‏.‏
‫חבר הוא.‏.‏.‏
‫חבר הוא כמו אתה ואני.‏
‫זבל?‏
‫זבל,‏ כמו.‏.‏.‏ כן.‏
‫ואני חושש מאוד שהיא הלכה לאיבוד.‏
‫אבל וודי,‏ בוני שם.‏
‫כן,‏ נחזיר אותך לפני שהיא תתעורר.‏ קדימה.‏
‫סליחה,‏ אנחנו סגורים ‫"‏הזדמנות שנייה"‏ עתיקות
‫בו?‏
‫בו.‏
‫בו,‏ בו,‏ בו.‏.‏.‏
‫בו?‏ ‫-‏בו?‏
‫אפשר לחזור לבוני עכשיו?‏
‫אני לא רואה את החברה שלך.‏
‫כן,‏ טוב.‏
‫היא לא פה.‏
‫קדימה,‏ בוא נזוז.‏
‫זאת בו?‏
‫היי,‏ האודי.‏
‫שלום לך.‏
‫סליחה על ההפרעה,‏ אבל.‏.‏.‏
‫אתה בכלל לא מפריע.‏
‫בדיוק יצאנו לטיול הבוקר המוקדם שלי.‏
‫ותראו.‏.‏.‏
‫פגשנו אתכם!‏
‫קוראים לי גבי הפטפטנית,‏ ‫וזה חברי הטוב מאוד בנסון.‏
‫וודי.‏ נעים מאוד.‏
‫נעים להכיר אותך,‏ וודי.‏ ‫ואתה?‏
‫זה פורקי.‏
‫אני זבל.‏
‫הילדה שלנו הכינה אותו.‏
‫ילדה?‏ לצעצועים פה אין ילדים.‏
‫הלכתם לאיבוד?‏
‫לאיבוד?‏ לא,‏ לא.‏
‫אבל אנחנו מחפשים צעצוע אבוד.‏
‫היא פסלון.‏ ‫היא הייתה על המנורה בחלון.‏
‫קוראים לה בו פיפ.‏
‫בו פיפ?‏
‫כן,‏ אני מכירה את בו.‏
‫באמת?‏
‫תיכנסו.‏ ניקח אתכם אליה.‏
‫אתם לא חייבים.‏
‫טוב.‏
‫בנסון,‏ תיזהר על החברים החדשים שלנו.‏
‫וואו,‏ איזה שירות.‏
‫תודה על העזרה.‏ ‫לא ראיתי את בו כבר שנים.‏
‫אפשר לשאול מתי יוצרת?‏
‫אני?‏
‫אני לא בטוח.‏ בסוף שנות ה-‏50?‏
‫גם אני!‏
‫בחיי,‏ מעניין אם יוצרנו באותו מפעל.‏
‫נכון שזה יהיה מיוחד?‏
‫אני חייבת לומר,‏ אתה במצב מצוין.‏
‫אני משתדל להיות פעיל.‏
‫ותראה את זה,‏ ‫יש לך תיבת קול כמוני.‏
‫בנסון,‏ תראה לו.‏
‫באמת אין צורך.‏
‫אני גבי הפטפטנית ואני אוהבת אותך.‏
‫וואו,‏ את צריכה לתקן אותה.‏
‫התקליט שלי עובד בסדר.‏ ‫קופסת הקול התקלקלה.‏
‫שלך עדיין עובדת?‏
‫היי!‏
‫יש לי נחש במגף!‏
‫תקשיב לזה!‏ בוא נראה אותה.‏
‫היא בטח מאותו סוג.‏
‫לא,‏ תודה,‏ שלי תפורה בפנים.‏
‫בו כאן באזור?‏ ‫כי אנחנו צריכים.‏.‏.‏
‫החנות עומדת להיפתח.‏
‫אל תדאגו,‏ ניקח אתכם למקום מסתור.‏
‫לא.‏ אנחנו לא יכולים להישאר.‏
‫כן,‏ אתם יכולים.‏
‫אנחנו חייבים לזוז.‏
‫אתם לא יכולים ללכת עדיין.‏ ‫יש לך מה שאני צריכה.‏
‫ממש שם בפנים.‏
‫המנורה חזרה למחרת.‏ ‫-‏את צוחקת!‏
‫אימא,‏ נוכל ללכת לפארק עכשיו?‏
‫הרמוני!‏
‫תעצרו אותו,‏ בבקשה.‏
‫מה קורה פה?‏
‫קדימה!‏ מהר!‏
‫הוא מגיע!‏ אני רואה אותו!‏
‫פורקי,‏ חייבים להסתלק מ.‏.‏.‏
‫וודי!‏
‫אשמח להצטרף לחבורה שלכם,‏ חבר'ה.‏
‫אבל קודם אשיר שיר קטן.‏
‫סבתא,‏ תראי מה מצאתי.‏
‫אפשר לקחת אותו לפארק?‏ ‫-‏בטח.‏
‫אימא,‏ יש לה מספיק צעצועים מהחנות.‏
‫זה בסדר.‏ ‫אף אחד לא קונה את הצעצועים בכל מקרה.‏
‫תודה,‏ סבתא!‏
‫אימא,‏ אפשר ללכת ליריד?‏
‫הולכים לפארק.‏ ‫אולי אחר כך,‏ מותק.‏
‫יש זכר לוודי?‏
‫אני לא רואה אותו!‏
‫אולי היינו צריכים לבחור במזלג.‏
‫הכף פחות מסוכנת.‏
‫פורקי?‏
‫איפה פורקי?‏
‫אימא!‏ אבא!‏
‫מה יש,‏ מותק?‏ ‫-‏את בסדר?‏
‫אני לא מוצאת את פורקי!‏ הוא נעלם!‏
‫בוני,‏ יהיה בסדר.‏
‫אני בטוחה שהוא פה איפשהו.‏
‫אם לא תמצאי אותו,‏ תוכלי ליצור חדש.‏
‫לא!‏ יש רק פורקי אחד!‏
‫בואי נחפש בחוץ.‏ ‫אולי הוא נפל על הקרקע איפשהו.‏
‫בוני המסכנה.‏
‫נמצא אותו,‏ טוב?‏
‫חייבים למצוא אותו,‏ אימא.‏ ‫הוא צריך אותי.‏
‫וודי צדק.‏
‫כולנו היינו צריכים ‫לשמור על כלי המטבח.‏
‫למה וודי לא חזר?‏
‫אולי הלך לאיבוד?‏
‫באז,‏ מה עושים?‏ ‫-‏מה עושים,‏ באז?‏
‫באז,‏ מה עושים?‏ ‫מה עושים,‏ באז?‏
‫מה עושים,‏ באז?‏ באז!‏
‫באז.‏ ‫-‏מה וודי היה עושה?‏
‫קופץ מרכב נוסע.‏
‫מה וודי היה עושה?‏
‫זאת משימה סודית בחלל לא מוכר.‏ קדימה!‏
‫נראה לי שאני צריך ללכת.‏
‫לאן?‏ ‫-‏לאן אתה הולך?‏ למה?‏
‫שכולנו נלך?‏ הולכים?‏ ‫-‏ומה אז?‏
‫אין זמן להסביר!‏ לתקוף!‏
‫אין זמן להסביר!‏
‫אוי,‏ לא!‏ ‫-‏באז!‏
‫טוב,‏ למה כולם קופצים מהחלון?‏
‫וודי ופורקי נראו בפעם האחרונה ‫בכביש המהיר.‏
‫אבל איפה הכביש המהיר?‏
‫המקלעת הכבידתית היא כל מה שיש לנו.‏
‫בכל המהירות קדימה!‏
‫תודה,‏ קול פנימי!‏
‫הכביש המהיר.‏
‫בדרך,‏ וודי!‏
‫חזק.‏
‫היי!‏ כולם לבוא!‏
‫תכינו את הכסף!‏ ‫תקנו באז שנות אור אמיתי!‏
‫היי!‏ היי!‏
‫הרמוני,‏ מותק.‏ קרם הגנה.‏
‫טוב.‏
‫כבר חוזרת,‏ מר קאובוי.‏
‫טוב.‏ חנות עתיקות,‏ חנות עתיקות.‏.‏.‏
‫לשם!‏
‫ראית אותם?‏ כמה יש?‏
‫יש אוטובוס מלא מחנאים!‏
‫הנה הם באים!‏
‫זמן לשחק,‏ מותק!‏
‫איזה יופי!‏ ‫זה יום טוב למשחק,‏ מה?‏
‫נכון?‏
‫"‏שלום,‏ מר קאובוי.‏ מה שלומך היום?‏
‫"אתה אוהב לרכוב על סוסים?‏"
‫רוצה לשחק בנדנדות?‏
‫חכי לי!‏
‫בו?‏
‫בוא.‏
‫בו!‏
‫אני לא מאמינה שזה אתה!‏
‫בו פיפ!‏ ‫-‏לא חשבתי שאראה אותך שוב!‏
‫אז איזו ילדה שלך?‏ ‫-‏איזו ילדה שלך?‏
‫אף אחת.‏ ‫-‏אף אחת מהן.‏
‫רגע,‏ את צעצוע אבוד?‏ ‫-‏אתה צעצוע אבוד?‏
‫זה נורא.‏ ‫-‏זה נהדר!‏
‫זאת אומרת,‏ נורא נהדר
‫שהלכת לאיבוד פה.‏
‫בואש,‏ בואש!‏ ‫-‏זהירות!‏
‫אמרתי לכן לא לנסוע כל כך מהר.‏
‫כמעט דרסתן אותו.‏
‫היי,‏ חבר'ה!‏
‫רק רגע!‏
‫טוב!‏ גם אני התגעגעתי אליכם!‏
‫מי אם לא בובי?‏ גאס?‏
‫לפטי?‏
‫בילי,‏ צאן וברזל.‏
‫נכון!‏ מצטער,‏ בנים.‏
‫בנות.‏ ‫-‏בנות!‏ כמובן!‏
‫בסדר,‏ בסדר.‏
‫טוב,‏ בוא נראה אותך.‏ ‫אתה צריך תיקונים?‏
‫תיקונים?‏ לא,‏ אני בסדר.‏
‫היי!‏ יופי של מציאה,‏ בנות.‏
‫איפה מצאת את כל הדברים האלה?‏ ‫-‏פה ושם.‏
‫יש ילדים שמשתוללים יותר מאחרים,‏
‫אז אני משתדלת להיות מוכנה.‏
‫כמה זמן את לבד?‏
‫שבע שנים נפלאות!‏
‫שבע?‏
‫לא תאמין אילו דברים ראיתי.‏
‫לא.‏
‫גיגס.‏ ‫-‏היי!‏
‫צאי.‏ יש מישהו שאני רוצה שתכירי.‏
‫כבר יורדת.‏
‫מה המצב?‏ נצא מהעיר או.‏.‏.‏
‫וואו!‏ מי זה?‏
‫זוכרת את בובת הסמרטוטים שדיברתי עליה?‏
‫הקאובוי?‏ ‫-‏כן!‏
‫אין מצב!‏
‫לא לבהות.‏ ‫-‏אני לגמרי בוהה.‏
‫וודי,‏ זאת גיגל מקדימפלס.‏
‫היי,‏ גיגל.‏
‫וואו,‏ לא סיפרת לי שהוא שוטר.‏
‫האודי,‏ שריף.‏
‫השוטרת גיגל מקדימפלס.‏ ‫מנהלת את סיור חיות המחמד של מיני-‏אופוליס.‏
‫כן,‏ חיפוש והצלה.‏
‫נמלים,‏ זחלים,‏ פודלים זעירים,‏ עכבישים.‏
‫קרל!‏ לאן אתה הולך?‏
‫קרל הקרבי שמע שחוגגים יום הולדת
‫במגרש המשחקים ברחוב הראשי.‏
‫השמועה אומרת שיש שתי פיניאטות.‏
‫יכולים להיות 20 עד 30 ילדים.‏ ‫-‏יפה!‏
‫כן!‏ ישחקו בקרל הקרבי!‏
‫אתם בעניין?‏
‫ועוד איך!‏ וודי,‏ אתה תמות על זה!‏
‫לא,‏ אני לא יכול,‏ המפקד.‏
‫בו,‏ אני צריך לחזור לילד שלי.‏
‫מה?‏ ‫-‏יש לך ילד?‏
‫כן.‏
‫יפה שהצלחת למרות הכול,‏ חייל.‏
‫ניפגש במגרש המשחקים,‏ פיפ.‏
‫קרל הקרבי צריך להיכנס ‫למסיבת פיניאטה בלי הזמנה.‏
‫בסדר,‏ לזוז.‏
‫אז אתה עם ילד?‏
‫זה לא אנדי,‏ נכון?‏
‫לא,‏ הוא התחיל לימודים.‏
‫אבל הוא נתן אותנו לבוני.‏
‫יש לך ילדה קטנה?‏ ‫-‏אין מצב!‏
‫כן,‏ כן.‏ לכן אני כאן.‏
‫הצעצוע שלה לכוד בחנות עתיקות,‏ ‫ואני חייב.‏.‏.‏
‫"‏הזדמנות שנייה"‏ עתיקות?‏
‫אנחנו מכירות את החנות הזאת.‏
‫מצוין.‏ מצוין!‏
‫אם אתן מכירות את החנות,‏ ‫תעזרו לי למצוא אותו.‏.‏.‏
‫אין מצב.‏
‫בזבזנו שם שנים,‏ ‫היינו מונחות על מדף וצברנו אבק.‏
‫בו,‏ זה נורא.‏
‫אבל אין לי ברירה.‏ ‫אני חייב לשחרר את הצעצוע מגבי.‏
‫אל תתקרב למוזרה ההיא.‏
‫במקומך הייתי מצמצמת נזקים וחוזרת הביתה.‏
‫אבל בוני צריכה אותו ‫כדי להחזיק מעמד בגן.‏
‫ילדים מאבדים צעצועים בכל יום.‏ ‫בוני תתגבר.‏
‫לא,‏ לא.‏.‏.‏
‫בוני צריכה אותו ‫כמו שמולי הייתה צריכה אותך.‏
‫לא.‏ מצטערת,‏ בנות.‏ מולי לא פה.‏
‫מולי?‏ בו,‏ לא ידעתי שהייתה לך ילדה.‏
‫זה היה מזמן.‏
‫הילדה של בו הייתה מיוחדת.‏
‫היא הייתה הכי חמודה שיש,‏
‫אבל כל כך פחדה מהחושך.‏
‫זה היה רק שלב.‏
‫לא היית שם בהתחלה.‏
‫לשמוע את מולי בוכה בכל לילה.‏.‏.‏
‫זה שבר לכל צעצוע את הלב.‏
‫ואז בו נכנסה לחדר.‏
‫המנורה שלה הייתה הדבר היחיד ‫שגרם למולי להרגיש מוגנת.‏
‫אימא הייתה נותנת לה ‫להשאיר את בו דולקת כל הלילה.‏
‫מי ידע שאת כזאת רגישה?‏
‫ומולי הייתה נרדמת ‫כשהיד שלה מונחת לרגליה של בו.‏
‫טוב!‏ טוב.‏ הבנתי.‏
‫בו,‏ הילדה שלי ממש צריכה את הצעצוע הזה.‏
‫תעזרי לי?‏ לזכר ימים עברו.‏
‫בסדר,‏ בסדר.‏
‫תודה!‏
‫-‏בסדר.‏
‫אז אנחנו עושים את זה.‏ לדרך!‏
‫"‏הזדמנות שנייה"‏ עתיקות,‏ ולתת גז.‏
‫עתיקות
‫היי,‏ היי!‏
‫בנסון,‏ סיימנו?‏
‫איזו הרגשה נהדרת!‏
‫תראו את זה!‏ כמו חדש.‏
‫כן.‏ תודה,‏ בנסון.‏
‫אז מתי וודי חוזר?‏
‫כפי שאמרתי,‏ בקרוב.‏
‫הוא לא ישכח אותך.‏
‫איך את יודעת?‏
‫השם של הילדה שלך ‫כתוב לך על הרגליים.‏
‫מקלות.‏
‫זה אומר שאתה צעצוע חשוב מאוד.‏
‫זה בדיוק מה שוודי אומר.‏
‫מעניין.‏
‫היי,‏ סבתא!‏ חזרנו!‏
‫היא חזרה.‏
‫מי היא?‏
‫הרמוני.‏
‫רגע.‏.‏.‏
‫היא לקחה את וודי.‏
‫היא איבדה אותו?‏
‫לא.‏ הרמוני שלי מושלמת.‏
‫פורקי,‏ זו שעת התה.‏
‫מה זו שעת התה?‏ ‫-‏אני אראה לך.‏
‫גבי הפטפטנית ‫בואי נהיה חברות!‏
‫קצת חלב,‏ שתי קוביות סוכר.‏
‫התאמנתי.‏ איך אני נראית?‏
‫קצת יותר גבוה.‏
‫תוציאי את הזרת.‏
‫יפה!‏
‫טעים!‏
‫הרמוני,‏ מתוקה,‏ אני הולכת.‏
‫בואי תני לי חיבוק.‏
‫ביי,‏ אימא.‏ אני אוהבת אותך.‏
‫כשקופסת הקול שלי תתוקן,‏
‫סוף סוף תהיה לי הזדמנות.‏
‫עכשיו,‏ לגבי החבר שלנו וודי.‏
‫אני רוצה לדעת עליו הכול.‏
‫כן,‏ וודי.‏
‫אני מכיר אותו כל החיים שלי.‏ יומיים!‏
‫היי,‏ ידעת שבוני לא הייתה ‫הילדה הראשונה שלו?‏
‫היה לו ילד אחר,‏ אנדי.‏
‫ויודעת מה?‏ ‫לא נראה לי שהוא התגבר עליו.‏
‫היי,‏ שנות אור.‏
‫היי,‏ כאן למעלה,‏ ילד חלל.‏
‫אם נראה לך שאתה יכול לבוא ‫ולקחת לנו את מקום הפרס הכי טוב,‏
‫אתה טועה!‏ ‫-‏טועה לגמרי!‏
‫אתם לא מבינים.‏ אני מנסה.‏.‏.‏
‫לרמות את המערכת ולהשיג ילד?‏ ‫כן,‏ יודעים.‏
‫לא,‏ אני צריך.‏.‏.‏
‫ילד שימטיר עליך אהבה ללא תנאים?‏
‫תצטרף למועדון,‏ חבר.‏ ‫-‏כן,‏ תצטרף למועדון!‏
‫קדימה,‏ תעזרו לי לצאת מפה.‏
‫אני אעזור לך.‏ עם הרגל שלי!‏
‫תפוס אותו.‏
‫באני,‏ מה אתה עושה?‏
‫אני לא מגיע אליו.‏ ‫תעזור לי,‏ קדימה.‏
‫מצטער,‏ דאקי.‏ ‫אני לא קורא מחשבות.‏
‫מה יש לא להבין?‏
‫תכריח אותי להגיד את זה?‏
‫מה?‏
‫עם הרגליים הזעירות האלה ‫אני לא מגיע בלי שתעזור.‏
‫טוב?‏ על זה אני מדבר,‏ באני.‏
‫אתה צריך לשפר את כישורי ‫תשומת הלב וההקשבה.‏
‫מה דעתך על זה,‏ רמאי?‏
‫כן!‏
‫אל האינסוף והרגל שלי!‏ בום!‏
‫בגלקסיה רחוקה רחוקה ‫חטפת בעיטה בראש!‏
‫בום!‏
‫איך אני יוצא מפה?‏
‫כוכב הלכת הזה רעיל.‏
‫סוגר את הקסדה לשימור חמצן.‏
‫בריק של החלל לא שומעים אותך צורח!‏
‫עזוב אותי!‏
‫רד ממני!‏
‫אז זו התחושה של כוח המשיכה.‏ ‫-‏כן,‏ זהו.‏
‫היי,‏ לאן אתה הולך?‏
‫כדאי לך לבוא הנה,‏ איש חלל!‏
‫כן,‏ תחזיר אותנו למעלה!‏
‫באני,‏ מה אתה עושה?‏ ‫הוא בורח,‏ בוא!‏
‫אני מנסה!‏ ‫-‏קדימה!‏
‫חנות עתיקות,‏ הנה אנחנו באים!‏
‫בו,‏ למה את מתניידת בבואש?‏
‫בואש!‏
‫הבנתי.‏ חכם.‏
‫נקניקיות על מקל!‏
‫למה אתן כאלה נהגות איומות?‏
‫יש לכן שש עיניים.‏
‫תודה על הנחיתה.‏
‫קדימה,‏ אחריי.‏
‫אני בסדר.‏
‫הפרצוף שלו!‏ זה קורע!‏ ‫-‏אני בסדר.‏ אל תדאג.‏
‫קורה כל הזמן.‏
‫סרט דביק!‏
‫מקום מסתור לא רע.‏
‫כן.‏ עזבי את הבואש.‏
‫נתקן אותו אחר כך.‏ ‫-‏קיבלתי.‏
‫זה יהיה יותר כיף.‏
‫בוא ניקח אותך לחנות!‏
‫טוב,‏ דברי.‏ ‫הקאובוי,‏ מה הקטע?‏
‫אין קטע.‏ ‫-‏כן.‏
‫אל תעשי את זה לעצמך.‏ ‫יש לקאובוי ילדה.‏
‫גיגל.‏.‏.‏ ‫-‏תסמכי עליי.‏ עברתי את זה.‏
‫את יודעת עליי ועל הי-‏מן.‏ ‫אני לא גאה.‏
‫הנה הוא בא!‏
‫בחיי.‏.‏.‏ ‫-‏מה?‏
‫לא,‏ לא אתה.‏
‫"‏הזדמנות שנייה"‏ עתיקות מולנו.‏
‫עומס הולכי רגל בכניסה.‏
‫הדרך הכי קלה להיכנס היא הגג.‏ ‫-‏הגג!‏
‫בוא נקנה עתיקות.‏
‫תחזיק חזק!‏
‫איך הגעת לפה?‏
‫חשבתי שנמסרת למשפחה חדשה.‏
‫אתה יודע איך זה הולך.‏
‫הילדה הקטנה שלהם גדלה ‫ולא הייתה צריכה אותי יותר,‏ אז.‏.‏.‏
‫מצטער,‏ בו.‏
‫מי צריך חדר של ילדה
‫כשאפשר לקבל את כל זה?‏
‫על מה אתה מסתכל,‏ שריף?‏
‫מה?‏
‫זה לא היה.‏.‏.‏ לא,‏ כלום.‏
‫הסתכלתי על החנות.‏ שם.‏
‫הסתכלתי על חנות העתיקות.‏
‫גיגל,‏ ספירה לאחור.‏ ‫-‏חמש.‏
‫ספירה לאחור לקראת מה?‏ ‫-‏ארבע.‏
‫אתה רוצה להגיע לחנות,‏ לא?‏ ‫-‏שלוש.‏ שתיים.‏
‫אחת!‏
‫היציאה מהכביש המהיר ‫חייבת להיות איפשהו.‏
‫איפה היא?‏
‫מטר מטאורים!‏ זהירות!‏
‫וודי?‏
‫כל הכבוד,‏ קול פנימי.‏
‫אז מה איתך?‏ איך הילדה החדשה?‏
‫בוני?‏ היא נהדרת.‏
‫ג'סי מתה על זה.‏
‫ג'סי עדיין איתך?‏
‫כן,‏ כל החבורה עדיין יחד.‏
‫זאת אומרת,‏ רובנו.‏
‫מה עם רקס?‏
‫כן,‏ כן,‏ רקס,‏ עין השור,‏ סלינקי,‏
‫ראשי התפוד.‏.‏.‏ ‫-‏באז?‏
‫כן,‏ גם באז.‏
‫אני מת לראות את הפנים שלו ‫כשישמע שמצאתי את.‏.‏.‏
‫בו פיפ?‏ ‫-‏באז!‏
‫חברי הוותיק להובלה!‏ ‫-‏באז?‏
‫כל כך טוב לראות אותך!‏
‫וודי,‏ זאת בו פיפ!‏
‫מה את עושה פה?‏ ‫-‏מה את עושה פה?‏
‫באז.‏.‏.‏ באז.‏.‏.‏ באז.‏.‏.‏ ‫באז שנות אור להצלה!‏
‫שלוש שנים!‏ ‫-‏שלוש שנים!‏
‫זה משך הזמן שהיינו תלויים שם ‫וחיכינו לילד!‏
‫תקשיבו,‏ אני מצטער על זה.‏
‫הרסת לנו את החיים.‏ תתבייש לך!‏
‫מי אלה?‏
‫שנות אור הבטיח לנו ילד.‏ ‫-‏מה עשית?‏
‫לא נכון.‏
‫היי!‏ רגע!‏ ‫-‏תאכל את הפרווה שלי!‏
‫בסדר,‏ קדימה,‏ להפסיק!‏
‫תפסיקו עכשיו!‏
‫קדימה,‏ חבר'ה,‏ די.‏
‫חבר'ה,‏ יש לי ילדה!‏
‫יש לך ילדה?‏
‫כאילו,‏ ילדה-‏ילדה?‏
‫ילדה אנושית,‏ לא עז קטנה?‏
‫כן.‏ עכשיו עזבו את באז ובואו איתי.‏
‫אקח אתכם לבוני.‏
‫אנחנו מקבלים ילדה?‏ ‫-‏כן!‏
‫אנחנו מקבלים ילדה?‏
‫תהיה לנו ילדה ‫ילדה
‫נקבל ילדה ‫-‏בסדר,‏ קדימה.‏
‫יהיה לנו משהו ‫-‏יהיה לנו
‫איפה פורקי?‏ ‫-‏סיפור ארוך.‏
‫ילדה,‏ תהיה לנו ילדה ‫-‏ילדה,‏ ילדה,‏ ילדה
‫תהיה ילדה ‫-‏תהיה ילדה,‏ ילדה
‫הוא לא נמצא באף מקום.‏
‫פורקי נעלם.‏
‫מותק,‏ אני מצטערת.‏
‫טוב.‏ בואי נחפש בחוץ עוד פעם אחת.‏
‫אבל אז חייבים להמשיך לנסוע,‏ טוב?‏
‫הם עומדים לנסוע!‏
‫לנסוע?‏ ‫-‏הם לא יכולים!‏
‫הפניקה תוקפת אותי!‏
‫היי!‏ זהירות,‏ חבר!‏ ‫-‏מה נעשה?‏
‫חייבים לעצור אותם!‏ ‫-‏איך?‏
‫אפשר להפליל את אבא בפשע,‏ ‫כך שייכנס לכלא.‏
‫או לחזור בזמן ‫ולהזהיר את וודי מהעתיד.‏
‫זה מטורף.‏ הזמן הוא עיגול שטוח.‏ ‫-‏ג'סי!‏
‫אני מצטערת,‏ בוני.‏
‫חיפשנו בכל מקום,‏ ‫אבל צריך לזוז עכשיו,‏ טוב?‏
‫נוכל להשאיר פתק לפורקי
‫כדי שידע לאן אנחנו נוסעים?‏
‫הוא חייב ללכת לגן.‏
‫את צוחקת?‏ ‫אני לא מ.‏.‏.‏
‫הכול הולך מושלם.‏.‏.‏ רק קניתי אותו.‏
‫טוב!‏ אבא יגיד כמה מילים.‏
‫אולי נלך ליריד?‏
‫או אולי נראה כמה חנויות בעיר?‏
‫מה עשית?‏
‫אנחנו לא נוסעים לשום מקום.‏ ‫חד וחלק!‏
‫מבריק!‏ ‫-‏זה היה גאוני!‏
‫כל הכבוד,‏ ג'סי!‏
‫אני בטוחה שבאז ווודי בדרך חזרה עכשיו.‏
‫פורקי שם?‏
‫כן.‏
‫רגע.‏ יש לי שאלה.‏
‫את מי בוני תאהב יותר?‏ ‫את דאקי או אותי?‏
‫לא,‏ תגיד דאקי.‏ דאקי.‏ ‫-‏באני.‏ באני.‏
‫טוב,‏ חבר'ה.‏ הזמן למשחקים נגמר.‏
‫אתם צריכים לבוא אחריי.‏
‫נישאר יחד,‏ נישאר בשקט.‏ ברור?‏
‫בהחלט.‏ אחרייך.‏
‫ברצינות?‏ ‫-‏זוז.‏
‫זוז אתה.‏ ‫-‏די לדחוף אותי.‏
‫תפסיק.‏
‫בשם היצרן שלי!‏ ‫לכבשה יש שלושה ראשים.‏
‫לא,‏ לא,‏ לא!‏
‫מה?‏ כל שש העיניים ‫הסתכלו לתוך הנשמה שלי.‏
‫יהיו לי סיוטים.‏
‫שם ככל הנראה פורקי מוחזק.‏
‫בסדר,‏ זה לא כל כך נורא.‏
‫רק אסור שהבובות יראו אותנו.‏
‫לא רק הבובות.‏
‫הארון שלה מוקף ‫בתעלת מגן של מעבר חשוף.‏
‫שם דרקון משוטט.‏
‫נוכל להתמודד עם חתול.‏ ‫-‏לא.‏
‫לא איתו.‏
‫ככה אנחנו נראים מבפנים?‏
‫יש כל כך הרבה מוך.‏
‫אז איך את מציעה שנעלה לשם?‏
‫אפשר לחצות ישר.‏
‫איך?‏ ‫-‏זאת חתיכת קפיצה.‏
‫אנחנו מכירות את הצעצוע המושלם שיעזור.‏
‫בוני,‏ שימי לב.‏
‫תראי כמה דברים מגניבים.‏ ‫-‏בוני?‏
‫חייבים לשחרר את פורקי עכשיו!‏
‫וודי,‏ לא.‏.‏.‏
‫תדבקי בתכנית.‏ ‫-‏בסדר.‏
‫אחריי.‏ ‫-‏קיבלתי.‏
‫וודי פשוט מונח בארון?‏ בלי שישחקו בו?‏
‫כן,‏ הוא אמר לי בעצמו,‏ הוא חסר תועלת.‏
‫זה נורא.‏
‫איזה שיער יפה.‏.‏.‏
‫מה אתה עושה?‏
‫אתה צריך לדבוק בתכנית.‏
‫אבל זאת בוני.‏ היא ממש.‏.‏.‏
‫גם אנחנו נוכל ללכת ליריד?‏
‫שם.‏
‫קדימה.‏ להישאר בשקט.‏
‫כדאי לך לקוות שהבובות לא.‏.‏.‏
‫הכבשים שלי!‏
‫מה אמרתי?‏ אני מובילה.‏ אחה עוקב.‏
‫בו,‏ אני ממש מצטער.‏ ‫באמת,‏ תגידי לי איך לעזור.‏
‫אתה באמת רוצה לעזור?‏
‫אל תפריע לי.‏ ‫אני מחזירה את הכבשים שלי.‏
‫מה עם האחרים?‏
‫גיגל יודעת מה לעשות.‏
‫בבקשה.‏ ‫-‏זאת המטרה שלנו.‏
‫חייבים להשיג את המפתח ההוא.‏
‫רק כך ניכנס לארון.‏
‫את לא רצינית.‏ ‫איך אנחנו אמורים לעשות את זה?‏
‫טוב.‏
‫יודע מה?‏ תשאיר את זה לנו.‏
‫אנחנו יודעים בדיוק מה לעשות.‏
‫מאיפה שניכם הגעתם?‏
‫המפתחות!‏ תני אותם עכשיו!‏ איפה הם?‏
‫תני לנו את המפתחות!‏
‫לא נעשה את זה.‏
‫כן,‏ אני מסכים,‏ בולט מדי.‏
‫צודק.‏ משהו מעודן יותר.‏
‫אולי "‏עוף עם מלח למנצח"‏?‏
‫כן.‏
‫המפתחות!‏ תני אותם עכשיו!‏ איפה הם?‏
‫אתם צוחקים.‏ ‫-‏באמת?‏
‫טוב,‏ טוב.‏ אתה פשוט.‏.‏.‏
‫בסדר.‏ טוב.‏.‏.‏
‫מה עם "‏הסתערות הפרווה"‏?‏
‫זהו זה!‏
‫מה הרעיון?‏ ‫-‏אל תפריעי.‏
‫נכון?‏
‫לא יקרה.‏ ל-‏א.‏
‫טוב,‏ אתה רוצה את המפתח או לא?‏
‫מה הבעיה שלכם?‏
‫מה הבעיה של.‏.‏.‏
‫הרגע נתנו לכם שלושה רעיונות מעולים.‏
‫זה דבר אחד להגיד לא.‏ ‫זה דבר אחר להציע סיבה.‏.‏.‏
‫איך נשיג את המפתח?‏
‫אתה צוחק!‏
‫באמת?‏
‫וודי חזר?‏
‫ואתה בטוח שבו פיפ איתו?‏
‫תודה,‏ בנסון.‏
‫תוודא שהאחרים מוכנים.‏
‫וודי חזר!‏
‫אני בא,‏ בוני!‏
‫בוני.‏
‫קודם צריך להתכונן להגעה שלו.‏
‫להתכונן?‏
‫שיחקת פעם במחבואים?‏
‫לא.‏ אבל זה נשמע מסובך.‏
‫זה קל.‏
‫אני אלמד אותך,‏ טוב?‏ ‫-‏טוב.‏
‫קודם כול,‏
‫אחד מאיתנו מוצא מקום מסתור.‏.‏.‏
‫מפחיד.‏ ‫-‏בזמן שהשני סופר עד עשר
‫ואז מחפש אותו.‏
‫מה עושים?‏
‫פשוט תעמוד ותהיה בשקט!‏
‫אני אדבר.‏
‫היי,‏ טיני!‏
‫טוב לראות גם אותך.‏
‫כן,‏ הוא איתי.‏
‫חבר שלי?‏ לא,‏ לא,‏ לא.‏
‫הוא האביזר שלי.‏
‫היי,‏ חבר'ה.‏ ‫-‏בו!‏
‫מזמן לא התראינו.‏
‫לא החזקת מעמד בחוץ,‏ מה?‏
‫היי,‏ דאג.‏ ‫ראיתי את החצי השני שלך בחזית החנות.‏
‫כן,‏ מי שמתעסק עם החתול ‫חוטף מהציפורניים.‏
‫בו חזרה!‏
‫כדור ה-‏8 הקסום צדק!‏ ‫-‏סליחה.‏
‫מצטער.‏ ‫-‏מה אתה עושה פה?‏
‫חשבתי שמדיניות החנות ‫אוסרת החזרות!‏
‫בו,‏ תעזרי לי.‏ אני צריך סוללה.‏
‫חייבים להזיז את הרכבת הזאת!‏
‫מסכימה.‏ ‫-‏הצילו,‏ הצילו,‏ הצילו.‏
‫רמאי.‏
‫ראית את דיוק?‏
‫הוא מאחור.‏
‫תראו מי קפצה מעל 40 אוטובוסים ‫של תלמידים ונחתה חזרה בחיי.‏
‫היי,‏ דיוק!‏ ‫-‏מי הקאובוי?‏
‫דיוק,‏ תכיר את וודי.‏ ‫וודי,‏ תכיר.‏.‏.‏
‫דיוק קאבום.‏ ‫הפעלולן הגדול ביותר בקנדה.‏
‫כן!‏
‫הוא עושה פוזות.‏
‫דיוק?‏
‫דיוק,‏ אנחנו צריכים.‏.‏.‏ ‫-‏רגע.‏ עוד אחת.‏
‫כן!‏ למה חזרת,‏ פיפ?‏
‫אנחנו צריכים את עזרתך.‏
‫גבי הפטפטנית חטפה את הצעצוע שלו ‫ואת הכבשים שלי.‏
‫לא.‏ בילי,‏ צאן וברזל?‏ ‫הן הבנות שלי.‏
‫למה הסתבכת עם גבי הפטפטנית?‏ ‫לא מתאים לך.‏
‫כן,‏ איזה צעצוע חשב שכדאי
‫להיכנס למעבר.‏
‫זה בכלל לא הגיוני.‏
‫לא,‏ נכון?‏
‫כולם יודעים שהמסלול הכי טוב ‫הוא מאחורי המדפים.‏
‫זה באמת היה מסלול טוב יותר,‏ לא?‏
‫וואו,‏ הצעצוע הזה ‫נשמע כמו אידיוט מוחלט.‏
‫נכון!‏
‫רגע,‏ אתה הצעצוע הזה?‏
‫אז הנה התכנית.‏
‫אנחנו צריכים לקפוץ מעל המעבר ‫אל הארון של גבי.‏
‫ואתה הצעצוע שיעשה את זה.‏ ‫-‏לא.‏
‫דיוק.‏ ‫-‏לא.‏
‫דיוק?‏ דיוק?‏ ‫-‏אין מצב!‏
‫דיוק.‏ דיוק!‏ ‫-‏מוותר.‏ שלילי.‏
‫דיוק.‏ ‫-‏נדחה.‏
‫בבקשה,‏ מר קאבום,‏ ‫זה ממש חשוב.‏ הילדה שלי.‏.‏.‏
‫יש לך ילדה?‏
‫היי,‏ דיוק,‏ תראה לנו עוד פוזות,‏ ‫מה אתה אומר?‏
‫לי היה ילד.‏ ‫-‏אוי,‏ לא.‏
‫רז'אן.‏
‫רז'אן כל כך התרגש ‫כשהוא קיבל אותי אחרי חג המולד.‏
‫זה היה יום הקופסאות ‫הכי מאושר בחיי.‏
‫זה דיוק קאבום,‏ ‫שרוכב על אופנוע הפעלולים המדהים קאבום!‏
‫קאבום!‏
‫הייתי מוכן לעשות סוף סוף ‫את מה שנועדתי לעשות.‏
‫קאבום!‏
‫אבל כשרז'אן גילה שאני לא יכול ‫לקפוץ רחוק כמו הצעצוע מהפרסומת.‏.‏.‏
‫זאת פרסומת!‏ זה לא אמיתי!‏
‫רז'אן זרק אותי!‏
‫זה לא הוגן!‏
‫למה,‏ רז'אן?‏ למה?‏
‫טוב,‏ טוב.‏ תירגע,‏ דיוק.‏
‫זה קרה מזמן.‏
‫כרגע אנחנו צריכים את הצעצוע היחיד ‫שיכול לרסק אותנו על הארון של גבי.‏
‫לרסק?‏
‫כל צעצוע דיוק קאבום יכול לנחות,‏
‫אבל אתה היחיד שיכול להתרסק ‫כמו שאתה עושה.‏
‫באמת?‏ ‫-‏כן!‏
‫תשכח מרז'אן.‏ ‫תשכח מהפרסומת שלך.‏
‫תהיה הדיוק שאתה עכשיו,‏
‫זה שקופץ ומתרסק!‏
‫להיות מי שאני עכשיו.‏
‫מי הקנדי עם כל המזל?‏
‫קאבום?‏
‫מי הכי גדול בצפון הלבן הגדול?‏
‫קאבום!‏
‫מי הפעלולן הכי מרהיב ‫שקנדה ראתה אי פעם?‏
‫דיוק קאבום!‏
‫אתה יכול לעשות את הקפיצה?‏
‫כן,‏ כמובנדה!‏
‫יש לנו טרמפ.‏ ‫-‏כן!‏
‫יו,‏ בו!‏
‫גיגס!‏ הגעת!‏
‫כל הכבוד!‏
‫איך השגתם אותו?‏
‫איך משיגים את המפתח?‏
‫זה היה קשה.‏ ‫-‏מאתגר מאוד.‏
‫בקושי יצאנו מזה בחיים.‏ ‫-‏כן.‏
‫אז על לא דבר.‏
‫טוב.‏ בואו נעשה את זה.‏
‫תני לי לארוז לך את זה.‏
‫שלא יקרה לזה משהו בדרך הביתה.‏
‫יופי.‏ המכירה הזאת מרוויחה לנו זמן.‏
‫חכו.‏
‫בסדר,‏ קדימה!‏
‫אז כמה זמן היית פה?‏
‫לא יודעת.‏ כמה שנים.‏
‫לא רציתי לשבת על מדף ‫ולחכות שהחיים שלי יתחילו.‏
‫אז הלכתי.‏
‫וואו.‏
‫התמודדת עם חיי הצעצוע האבוד ‫יותר טוב ממני.‏
‫שריף.‏
‫אתה ממעיט בערכך.‏
‫נראה לי שהיית צעצוע אבוד מצוין.‏
‫את באמת לא חושבת ‫שתהיי שוב בחדר של ילד,‏ מה?‏
‫לא.‏
‫ועכשיו,‏ כשהיריד עובר פה,‏ ‫זו ההזדמנות לתפוס טרמפ
‫ולעזוב את העיר.‏ ‫-‏את עוזבת?‏
‫בטח.‏
‫חשבת פעם לצאת החוצה,‏ ‫לראות את העולם?‏
‫בלי ילד?‏
‫לא.‏ אי אפשר ללמד ‫את הצעצוע הזקן הזה תכסיסים חדשים.‏
‫אתה תופתע.‏
‫אז איך הגעת לחנות הזאת מלכתחילה?‏
‫ראיתי את המנורה שלך בחלון הראווה
‫וחשבתי שאולי את בפנים,‏
‫אז אני.‏.‏.‏
‫וואו.‏
‫כן.‏
‫תראי את זה.‏
‫זה החלק היחיד בחנות שאהבתי.‏
‫זו תהיה חתיכת קפיצה ‫בשבילך ובשביל דיוק.‏
‫בשבילי?‏
‫לא אמרתי לך?‏ תצטרף אליו.‏
‫באמת?‏
‫בוא נעשה קאבום.‏
‫יהיה בסדר,‏ דיוק הכי טוב שיש.‏
‫כן,‏ בהתרסקויות.‏
‫ועכשיו!‏
‫צא!‏
‫רז'אן.‏
‫זאת פרסומת.‏ זה לא אמיתי.‏
‫אני לא מסוגל!‏ מצטער,‏ רז'אן!‏
‫לא,‏ לא,‏ לא!‏
‫מה חדש,‏ חתלתול?‏
‫פורקי?‏ ‫-‏בנות?‏
‫פורקי,‏ איפה אתה?‏
‫בחיים לא תמצאו אותי.‏
‫פורקי?‏
‫וודי!‏ איך מצאת אותי?‏
‫בו,‏ מצאתי אותו!‏ ‫-‏היי.‏
‫רגע,‏ הוא באמת מזלג?‏
‫בו!‏
‫באז!‏ הבובות נעלמו!‏
‫מה?‏ לאן הן הלכו?‏
‫טוב,‏ אפשר ללכת עכשיו!‏
‫לא.‏ אני צריכה למצוא את הבנות שלי.‏
‫שלום,‏ וודי.‏
‫היי,‏ בו.‏
‫איפה הכבשים שלי?‏ ‫-‏כן!‏
‫תראי!‏ וודי מצא אותי!‏
‫קחו את הארנב!‏ ‫אני חמוד מכדי למות!‏
‫לא,‏ לא!‏
‫וודי!‏
‫אני רק רוצה לדבר.‏
‫כן,‏ בעזרת קופסת הקול שלי!‏
‫למשוך!‏
‫אתה הסגן האהוב עליי.‏
‫מישהו הרעיל את הבאר.‏
‫אשמח להצטרף לחבורה שלכם.‏
‫נוגע בשמיים!‏
‫בנות!‏
‫תעזבו.‏
‫לא!‏ לא!‏ פורקי!‏
‫חייבים לזוז!‏ ‫-‏רגע!‏
‫פורקי!‏
‫וודי!‏
‫התיק של בוני?‏
‫גיגל!‏
‫אל תיתנו לוודי ללכת!‏
‫תחזיקו!‏
‫דיוק,‏ תוציא אותנו מכאן!‏
‫כן!‏
‫היי,‏ מיצי,‏ מיצי!‏
‫רגע!‏ פורקי לא איתנו!‏
‫וודי!‏
‫פורקי!‏
‫כולם בסדר?‏
‫זה בסדר.‏
‫באני?‏ באני?‏
‫באני!‏ לא,‏ לא,‏ לא.‏
‫לא,‏ לא,‏ לא.‏
‫באני!‏ ‫-‏יהיה בסדר.‏
‫פורקי עדיין שם.‏
‫אם נמהר,‏ ‫נוכל לחלץ אותו לפני שינעלו אותו.‏
‫אתה רוצה לחזור פנימה?‏
‫בקושי יצאנו בחיים.‏
‫וודי,‏ עדיף שנחכה.‏ ‫-‏לא,‏ לא,‏ לא.‏
‫אין זמן.‏ ‫אנחנו יכולים לחזור פנימה בקלות.‏
‫אבל ראית את בוני.‏.‏.‏ ‫-‏ספרתי רק ארבע בובות.‏
‫אבל התיק.‏.‏.‏ ‫-‏אנחנו ביתרון מספרי.‏
‫וודי,‏ תסתכל עלינו!‏
‫אף אחד לא איתך.‏ זה נגמר,‏ טוב?‏
‫לא.‏ לא,‏ לא,‏ לא.‏ ‫אנחנו מבזבזים זמן.‏ אפשר לעשות את זה.‏
‫בחייך,‏ משוך-‏בחוט.‏ ‫-‏זה לא שווה את זה.‏
‫כן,‏ תקשיב לה!‏
‫אף אחד לא רוצה את זה!‏ ‫-‏אני רוצה!‏
‫למה?‏ ‫-‏ככה!‏
‫למה?‏ ‫-‏פשוט ככה!‏
‫למה?‏ ‫-‏כי זה כל מה שנשאר לי לעשות!‏
‫אין לי שום דבר אחר.‏
‫אז אנחנו לא נחשבים?‏
‫זאת לא הכוונה שלי.‏
‫בוני צריכה פורקי.‏
‫לא.‏ אתה צריך את בוני!‏
‫תפקח את העיניים,‏ וודי.‏ ‫יש המון ילדים בעולם.‏
‫אי אפשר להתייחס ‫רק לזאת שאתה נאחז בה.‏
‫קוראים לזה נאמנות.‏
‫משהו שצעצוע אבוד לא יבין.‏
‫אני לא זאת שאבודה.‏
‫בואו נלך מכאן.‏
‫יש יריד שעוזב בבוקר.‏
‫קדימה.‏
‫נמצא לנו ילד משלנו.‏
‫אתה מטורף.‏
‫בו!‏
‫ביי,‏ וודי.‏ בהצלחה עם בוני.‏
‫וודי,‏ עשית כל מה שיכולת.‏
‫זמן לחזור הביתה.‏
‫לא.‏
‫וודי.‏
‫אני לא נוטש צעצועים,‏ באז.‏
‫כן,‏ אבל וודי,‏ אתה נוטש.‏.‏.‏
‫לא עכשיו.‏ לא אף פעם.‏
‫והוא נטש אותי.‏
‫מה עכשיו,‏ קול פנימי?‏
‫משימה הושלמה.‏ בחזרה לבסיס.‏
‫בחזרה לקרוון?‏ מה עם וודי?‏
‫חוזרים הביתה,‏ מגן-‏חלל.‏
‫אחורה,‏ כוכב הלכת הזה.‏.‏.‏
‫לסגת!‏ יש יותר.‏.‏.‏
‫קדימה!‏ זמן לעוף!‏ צא מ.‏.‏.‏ ‫אחורה.‏.‏.‏ לברוח.‏.‏.‏
‫החוצה!‏ חוזרים למפקדת הכוכב.‏
‫טוב.‏ טוב.‏
‫תודה רבה,‏ קול פנימי.‏
‫הרמוני,‏ מותק.‏ ‫תעזרי לסבתא לסגור ללילה.‏
‫טוב.‏ ואז נוכל ללכת ליריד?‏
‫בטח.‏
‫שלום,‏ וודי.‏
‫ידעתי שתחזור.‏
‫את לא מכירה אותי.‏
‫דווקא כן.‏
‫נשארת בארון,‏ הרגשת חסר תועלת,‏
‫תהית אם ישחקו בך שוב.‏
‫אני לא הולך בלי פורקי.‏
‫נוכל להסכים על דבר אחד?‏
‫מה?‏
‫שלהיות לצדו של ילד ‫זה הדבר הכי אצילי שצעצוע יכול לעשות.‏
‫טוב.‏
‫אני הייתי פגומה מיד כשיצאתי מהקופסה.‏
‫אני רק יכולה לדמיין מה עבר עליך.‏
‫כל הזמן שבילית עם אנדי,‏
‫רכבת איתו על אופניים בפעם הראשונה,‏
‫ניחמת אותו כשהוא פצע את הברך,‏
‫הסתכלת עליו גדל בגאווה,‏
‫ואז קיבלת הזדמנות שנייה עם בוני,‏
‫ניחמת אותה כשהיא פחדה בגן,‏
‫עזרת לה כשהיא הייתה הכי זקוקה לזה.‏
‫היית לצדם בכל העליות והמורדות.‏
‫בבקשה.‏
‫תגיד לי בכנות.‏
‫זה היה נפלא כמו שזה נשמע?‏
‫כן.‏
‫אני רק רוצה הזדמנות לאחד הרגעים האלה.‏
‫אתן הכול כדי שיאהבו אותי ‫כמו שאהבו אותך.‏
‫פשוט תני לי את פורקי.‏
‫בוני צריכה אותו.‏
‫כמובן.‏
‫התקר תוקן!‏
‫קדימה,‏ וודי,‏ תזדרז.‏
‫איפה הוא?‏
‫באז!‏ ‫-‏באז!‏
‫איפה וודי?‏ ‫-‏ופורקי?‏
‫יש לנו בעיה.‏
‫צריך לחלץ אותם מחנות העתיקות.‏
‫איך נעשה את זה?‏
‫טוב,‏ בואו נבדוק שלקחנו הכול.‏
‫סוף סוף.‏
‫זה בסדר.‏ בכל רגע
‫בוני תשים לב שהתיק שלה חסר.‏
‫היא תיזכר ששכחה אותו ‫בחנות העתיקות
‫ואנחנו נחזור לשם.‏
‫טוב.‏ נראה שלקחנו הכול.‏
‫מוכנה,‏ בוני?‏ ‫-‏כן.‏
‫יופי.‏ בואו נסתלק מפה.‏
‫טוב,‏ גאון,‏ מה עושים עכשיו?‏
‫סורק את הגזרה.‏ ‫לייזר בכל הכוח!‏
‫באז,‏ מה אתה עושה?‏ ‫-‏אני חושב.‏
‫מותק,‏ את יכולה בבקשה ‫לכבות את הצעצוע ההוא?‏
‫כן,‏ אין בעיה.‏
‫מתקפה!‏ מטר מטאורים!‏ זהירות!‏
‫זאת משימה סודית בחלל בלתי מוכר!‏ קדימה!‏
‫באז שנות אור להצלה!‏
‫בוני,‏ איך מכבים את זה?‏ ‫-‏בכל המהירות קדימה!‏
‫פתח את דלתות תאי המילוט!‏ ‫-‏לא יודעת.‏
‫רק אתה ואני עכשיו,‏ צוער.‏
‫אות מצוקה מגיע מהרקטה ההיא.‏
‫תכניסי אותו למגירה.‏
‫אל האינסוף ומעבר לו!‏
‫התיק שלך בחנות העתיקות!‏ קדימה!‏
‫אוי,‏ לא,‏ התיק שלי!‏
‫שכחתי את התיק שלי בחנות העתיקות!‏
‫באמת?‏
‫בסדר,‏ נעבור שם וניקח אותו.‏
‫אני לא מאמינה שהקאובוי הזה כזה חצוף.‏ ‫מי הוא חושב שהוא?‏
‫בדיוק!‏ הוא הגזים לגמרי.‏
‫פעלת נכון כשזנחת אותו.‏
‫היי,‏ צלעות טלה.‏
‫השטח פנוי.‏
‫לכו לאמצע.‏
‫כשהיריד יתקפל מחר,‏ נתחבא שם.‏
‫אין מצב!‏ ‫-‏בחיים לא.‏
‫אדיר.‏
‫תישארו איתי,‏ אתם תהיו בסדר.‏
‫מוכנים?‏ ‫-‏לא.‏
‫ועוד משהו,‏ וודי ביקש ממך עזרה.‏
‫למקומות.‏.‏.‏ ‫-‏והוא מתייחס אלייך ככה?‏
‫היכון.‏.‏.‏ ‫-‏אכפת לו רק מעצמו.‏
‫לא!‏
‫את טועה.‏
‫וודי תמיד פועל לטובת הילד שלו.‏
‫ולסכן את כולם.‏
‫נאמנות מטורפת כזאת היא פשוט.‏.‏.‏
‫חייבים לאהוב אותו בגלל זה.‏
‫מה אמרת?‏
‫היי,‏ היי,‏ היי,‏ בו!‏ מה התכנית?‏
‫תעדכני אותי.‏
‫תיכנסו!‏ אנחנו חוזרים.‏
‫רק הגענו הנה.‏
‫שמעתם את בו!‏ חוזרים!‏
‫תזיזו את הקטיפה!‏ לדרך!‏
‫אתה ה.‏.‏.‏
‫יש!‏
‫את החברה הכי טובה שלי.‏ ‫בואי נשחק כל היום!‏
‫בנסון!‏ שמעת את זה?‏
‫נכון שזה נפלא?‏
‫זמן לתה.‏
‫תודה,‏ וודי.‏ תודה!‏
‫כל החלומות שלי מתגשמים בזכותך.‏
‫תודה!‏ תודה!‏
‫על לא דבר.‏
‫הגיע הזמן,‏ בנסון.‏
‫להתראות,‏ פורקי.‏ אתגעגע לשיחות שלנו.‏
‫גם אני.‏ בהצלחה,‏ גבי.‏
‫תודה,‏ כלי מטבח קטן שלי.‏
‫ביי,‏ גבי!‏ להתראות,‏ בנסון!‏
‫הוא ממש מפחיד.‏
‫שלום.‏ ‫-‏היי.‏
‫בוני?‏
‫אפשר לעזור לכן במשהו?‏
‫כן,‏ התקשרנו בקשר לתיק.‏
‫כן.‏ לא מצאתי אותו.‏
‫אתם מוזמנים להעיף מבט.‏
‫מהר!‏ לפני שהיא תמצא אותו!‏
‫תראה!‏ הנה הרמוני!‏
‫את עושה אותי כל כך מאושרת!‏ ‫בואי נהיה החברות הכי טובות.‏
‫זהו זה!‏
‫אנחנו הולכים הביתה,‏ פורקי.‏
‫פורקי!‏
‫לא,‏ וודי,‏ תראה!‏ זה באמת קורה!‏
‫אני גבי הפטפטנית ואני אוהבת אותך.‏
‫אני עומד לבכות.‏
‫מה יש לך שם?‏
‫מצאתי בובה ישנה.‏
‫קחי אותה הביתה אם את רוצה.‏
‫לא.‏
‫מה קרה?‏ גבי הייתה אמורה להיות הצעצוע שלה.‏
‫הנה התיק שלי!‏
‫אימא,‏ הוא כאן.‏
‫פורקי!‏
‫אימא,‏ מצאתי אותו!‏
‫הנה הוא!‏
‫עכשיו,‏ בבקשה תשאירי אותו בפנים ‫כדי שלא ילך לאיבוד שוב.‏
‫אבל מה עם גבי?‏
‫פורקי,‏ תקשיב לי טוב.‏
‫זה חשוב.‏
‫תגיד לבאז שייקח את הקרוון לסחרחרה.‏
‫אתה מבין?‏
‫בהחלט.‏ מה זו סחרחרה?‏
‫המתקן המסתובב עם האורות והסוסים.‏
‫אתה מתכוון לקרוסלה.‏ ‫-‏כן!‏
‫קרוסלה.‏ כן!‏ ניפגש בקרוסלה.‏
‫הבנתי.‏
‫סליחה,‏ אנחנו סגורים
‫גבי!‏ היי,‏ גבי!‏
‫אתה יכול לקבל חזרה ‫את קופסת הקול שלך.‏
‫אני לא צריכה אותה יותר.‏
‫דווקא כן.‏
‫הרמוני לא הייתה ההזדמנות היחידה שלך,‏ גבי,‏ ‫אבל חייבים למהר.‏ קדימה.‏
‫לא.‏ הרמוני הייתה ההזדמנות שלי.‏
‫הזמן שלי נגמר.‏
‫עכשיו,‏ בבקשה תלך.‏
‫את שומעת את זה?‏
‫חברה אמרה לי פעם:
‫"יש המון ילדים בעולם.‏"
‫ואחת מהם היא בוני.‏
‫היא מחכה לך עכשיו.‏
‫היא רק עדיין לא יודעת את זה.‏
‫מה אם אתה טועה?‏
‫אם תשבי על מדף בשארית חייך,‏
‫אף פעם לא תגלי,‏ נכון?‏
‫הוא צודק.‏
‫למדתי את זה מהטובה ביותר.‏
‫קדימה,‏ גבי.‏
‫בואי ניקח אותך לבוני.‏
‫הקרוסלה?‏
‫כן,‏ זה המתקן המסתובב עם האורות והסוסים.‏
‫וודי אמר שניפגש איתו שם.‏
‫אתה צוחק!‏ ‫-‏איך נעשה את זה?‏
‫אפשר.‏.‏.‏
‫לא מכניסים את אבא למעצר.‏
‫לא כיף איתך.‏
‫פנה שמאלה בעוד 800 מטרים.‏
‫חכו שנייה.‏ יש לי רעיון.‏
‫בואש!‏
‫יותר מדי אנשים.‏ נצטרך נתיב חלופי.‏
‫נגיע לקרוסלה בזמן?‏
‫כן,‏ כמובנדה!‏
‫מה?‏ מה העניין?‏
‫מחשבת מחדש.‏ פנה ימינה.‏
‫מה?‏ ימינה?‏
‫פנייה ימינה לפניך.‏
‫הג'י-‏פי-‏אס נשמע לך מוזר?‏
‫מותק,‏ זה בסדר.‏ פשוט תנהג.‏
‫חשבתי שהוא נשמע מוזר.‏
‫עוד ימינה!‏
‫ימינה.‏ ‫-‏פנה שוב ימינה.‏
‫שוב ימינה?‏ באמת?‏
‫פנה ימינה!‏ ‫-‏עכשיו!‏ פנה ימינה!‏
‫אנחנו חוזרים.‏ ‫-‏הנה הקרוסלה!‏
‫נראה לכם שוודי יגיע לשם בזמן?‏
‫לא.‏ תשכחו מזה.‏ בחיים לא.‏ ‫לא.‏ אין מצב.‏ מסרב.‏
‫אין סיכוי.‏ נדחה.‏ ‫-‏דיוק,‏ קטן עליך.‏
‫זאת הדרך הכי מהירה לקרוסלה.‏
‫הצלחת בקפיצה האחרונה.‏
‫כן,‏ אבל היא הייתה למרחק של מטר ועשרים.‏ ‫אלה 12 מטר!‏
‫בדיוק!‏ דיוק קאבום ‫בחיים לא יחזור על פעלול.‏
‫לא.‏ הוא לא יעשה את זה.‏ ‫-‏לא,‏ לא,‏ לא.‏
‫הוא הצעצוע שהתרסק ‫מ-‏12 מטר על המטרה!‏
‫כן,‏ נכון.‏
‫אני דיוק קאבום!‏
‫בחיי.‏ אני יכול לעשות את זה!‏
‫כן,‏ כמובנדה!‏
‫אני יכול בעיניים עצומות.‏ ‫-‏כן.‏.‏.‏ מה?‏
‫שלוש,‏ שתיים,‏ אחת.‏ קדימה!‏ ‫-‏מה?‏ לא,‏ רגע!‏
‫מה הוא עושה?‏ ‫-‏אוי,‏ לא.‏
‫זה בשבילך,‏ רז'אן.‏
‫קאבום.‏
‫יש!‏
‫הוא הצליח!‏
‫בסדר,‏ תורנו!‏
‫שמעתם את השריף,‏ קדימה.‏
‫שוב ימינה!‏
‫שוב ימינה?‏ ‫נראה לי שזאת הדרך הלא נכונה.‏
‫אתה בטוח?‏ ‫-‏מכשיר טיפשי מהשכרה.‏
‫אני מסובב אותנו.‏ ‫-‏לא!‏
‫מחשבת מסלול מחדש.‏ פנה ימינה.‏
‫הוא בטח מקולקל.‏ ‫-‏לא!‏ לא!‏
‫מה קורה פה?‏ ‫-‏מותק,‏ מה אתה עושה?‏ תאט!‏
‫לא יכול!‏ לא יכול!‏
‫תלחץ על הבלמים.‏ תלחץ!‏ ‫-‏אני מנסה.‏
‫יש לי קשר עין לקרוון,‏ שנע דרומה.‏
‫גבי?‏
‫נראה לי שהיא הלכה לאיבוד.‏
‫את בטוחה?‏
‫שינוי בתכניות.‏
‫עצור בצד.‏
‫אני לא יכול!‏ זה מושכר!‏
‫אני לא יודע מה קורה!‏
‫אני כל כך בלחץ.‏
‫מה אם היא לא תאהב אותי?‏
‫גבי.‏ ‫-‏אני לא בטוחה שאני מסוגלת.‏
‫גבי,‏ זה בדיוק כמו שאמרת.‏
‫זה הדבר הכי אצילי שצעצוע יכול לעשות.‏
‫טוב.‏
‫רק תיכנסי קצת לאור.‏
‫לא רחוק מדי.‏
‫זהו זה.‏
‫מושלם.‏
‫למנצח.‏.‏.‏ ‫-‏עוף עם מלח.‏
‫גם את הלכת לאיבוד?‏
‫אני גבי הפטפטנית.‏ תהיי חברה שלי?‏
‫אני אעזור לך.‏
‫סלחי לי,‏ תוכלי לעזור לנו?‏
‫מותק,‏ מה קרה?‏
‫אני לא מוצאת את אימא ואבא.‏
‫זה בסדר.‏ אעזור לך למצוא אותם.‏
‫אני בטוחה שהם לא רחוקים מדי.‏
‫היא הייתה ממש לידנו.‏
‫היא הייתה ממש כאן!‏
‫והפניתי את המבט לשנייה אחת.‏
‫אימא!‏
‫לא מצאתי אתכם
‫ואז מצאתי את הבובה הזאת.‏
‫באמת?‏
‫קוראים לה גבי הפטפטנית.‏
‫באמת עשינו את זה.‏
‫כן.‏ כן!‏
‫זה היה מדהים.‏
‫אנחנו צוות מעולה,‏ חבר'ה.‏
‫עצור בצד עכשיו!‏
‫עוד מעט.‏
‫עצור!‏ ‫-‏עצור!‏
‫אנחנו בבית?‏
‫אדוני,‏ תוכל בבקשה לצאת מהרכב?‏
‫אבא הולך לכלא בוודאות.‏
‫חבר'ה,‏ למעלה,‏ בואו נזוז.‏
‫פורקי,‏ יש לי תפקיד חשוב מאוד בשבילך.‏
‫בשבילי?‏
‫שיהיה ערב טוב.‏
‫מה ל.‏.‏.‏
‫לא נכון!‏
‫היי.‏
‫להתראות,‏ קאובוי.‏
‫דרך צלחה.‏
‫בילי,‏ צאן,‏ ברזל.‏ ‫תשמרו עליה,‏ בנות.‏
‫אני שמחה שזכיתי לראות אותך שוב.‏
‫אני לא.‏.‏.‏
‫להתראות,‏ בו.‏
‫באז,‏ אני.‏.‏.‏
‫היא תהיה בסדר.‏
‫בוני תהיה בסדר.‏
‫אתה בטוח?‏
‫היי.‏ תקשיב לקול הפנימי שלך.‏
‫בו?‏
‫זאת באמת היא?‏ ‫-‏לא ייאמן,‏ זאת בו!‏
‫ג'סי.‏
‫בו!‏
‫היה שלום,‏ פורקי.‏
‫פורקי?‏ מי שומר על הדלתות?‏
‫מהר,‏ מהר,‏ מהר!‏ ‫-‏אוי ואבוי.‏
‫בחיי,‏ הגגון.‏ מה קורה פה?‏
‫זאת אומרת שוודי צעצוע אבוד?‏
‫הוא לא אבוד.‏
‫כבר לא.‏
‫אל האינסוף.‏.‏.‏
‫ומעבר לו.‏
‫הנה עוד אחד.‏
‫בחיים לא נצא מפה.‏
‫רגלי צפרדע.‏
‫פה למעלה,‏ צפרדעוני.‏
‫אדוני קרפד,‏ ‫רוצים לצאת לסיבוב פרוע עם ילד?‏
‫נוכל לדאוג שזה יקרה.‏
‫אתם תוכלו?‏ ‫-‏באמת?‏
‫כן!‏ תשאיר את זה לנו,‏ ג'רמיה.‏
‫יופי.‏ כל הכבוד,‏ חבר'ה!‏
‫כל פרס לילד.‏
‫מה עכשיו?‏ ‫-‏תשאירי את זה לנו.‏
‫אנחנו יודעים בדיוק מה לעשות.‏
‫"‏הסתערות פרווה"‏!‏
‫מה אתה אומר על זה?‏
‫חטפת "‏הסתערות פרווה"‏,‏ ילד!‏
‫תרקוד!‏
‫תרקוד!‏ תרים את הברכיים!‏
‫נראה את הרגליים האלה זזות!‏
‫או שנוכל להשיג עוד צעצועים לילדים.‏
‫כן,‏ בואו נעשה את זה.‏
‫באמת יש לך עיני לייזר?‏
‫כן.‏
‫היי,‏ צעצועים.‏ ביי,‏ צעצועים.‏
‫ג'סי חזרה!‏
‫איך בכיתה אל"‏ף?‏ ספרי לי הכול!‏
‫היה.‏.‏.‏ ‫-‏איך היה "‏הצג והסבר"‏?‏
‫אתה מתכוון ל"‏הראה וספר"‏,‏ מגודל.‏
‫ראית ילדים אוכלים דבק?‏
‫חבר'ה,‏ תקשיבו!‏
‫היה לבוני יום מצוין בכיתה אל"‏ף.‏
‫היא אפילו יצרה חברות חדשה בכיתה.‏
‫היא כבר יוצרת חברויות.‏
‫לא,‏ היא ממש יצרה חברה חדשה.‏
‫צאי החוצה,‏ זה בסדר.‏
‫היי.‏ אני פורקי.‏
‫זבל?‏
‫לא,‏ לא.‏ צעצוע.‏ אני.‏.‏.‏
‫כולנו צעצועים.‏
‫צעצועים ייחודיים ויפהפיים.‏
‫אני אסביר הכול.‏
‫איך אני בחיים?‏
‫אני לא יודע.‏
‫תרגום: דניאל שרמן
‫קבום!‏
‫יש!‏